20. Fejezet (Szent Máté)
Hasonlít a mennyek országa a gazdaemberhez, aki kora
reggel kiment, hogy munkásokat fogadjon szőlejébe.
- Miután megegyezett a munkásokkal napi egy dénárban, elküldte
őket a szőlőbe.
Mikor három óra tájban kiment, látta,
hogy mások is tétlenül ácsorognak a piacon.
- Így szólt
hozzájuk: menjetek ti is szőlőmbe, és majd megadom, ami
jár nektek.
- Azok elmentek. Hat és kilenc óra körül újra
kiment és ugyanúgy tett.
- Mikor pedig tizenegy óra tájban
is kiment, megint talált ott ácsorgókat. Megkérdezte tőlük:
mit ácsorogtok itt egész nap tétlenül?
- Senki sem fogadott
föl minket, felelték. Menjetek ti is szőlőmbe mondta
nekik.
- Estére kelve így szólt a szőlősgazda vincellérjéhez:
hívd össze a munkásokat és add ki bérüket az utolsókon
kezdve az elsőkig.
- Jöttek tehát azok, akik tizenegy óra
tájban álltak munkába és fejenkint egy dénárt kaptak.
- Mikor pedig az elsők jöttek, azt hitték, hogy többet fognak
kapni, de ők is egy-egy dénárt kaptak.
- Amikor átvették,
zúgolódni kezdtek a szőlősgazda ellen:
- ezek az utolsók egy
óra hosszat dolgoztak csak, mondták, és ugyanúgy bántál
velük, mint velünk, akik a nap terhét és hevét viseltük.
- Barátom, felelte egyiküknek, nem vagyok veled
igazságtalan. Nem egy dénárban egyeztél meg velem?
- Fogd, ami
a tiéd és menj! Én ennek az utolsónak is annyit szánok,
mint neked.
- Vagy nem tehetem az enyémmel azt, amit
akarok? Rossz szemmel nézed talán, hogy én jó vagyok?
- Így lesznek az utolsókból elsők s az elsőkből utolsók."
(Sokan vannak a meghívottak, de kevesen a választottak.)
Jézus harmadszor jövendöli meg szenvedését. Jézus
elindult Jeruzsálem felé. Útközben félrevonta tizenkét
(tanítványát)
- s figyelmeztette őket: "Most fölmegyünk
Jeruzsálembe. Ott a főpapok és az írástudók kezébe adják az
Emberfiát.
- Azok halálra ítélik és kiszolgáltatják a
pogányoknak, hogy kigúnyolják, megostorozzák és megfeszítsék
őt, de harmadnapra föltámad."
Zebedeus fiai. Akkor odajött Zebedeus fiainak anyja
fiaival együtt és leborult előtte, hogy kérjen valamit. "Mit
akarsz?"
- kérdezte.
Ő így felelt: "Intézd úgy, hogy két
fiam közül az egyik jobbodon, a másik balodon üljön
országodban."
Jézus ezt válaszolta: "Nem tudjátok, mit
kértek. Készek vagytok arra, hogy igyatok abból a
kehelyből, amelyből én iszom?" "Készek vagyunk", felelték.
- Erre
így szólt hozzájuk: "Kelyhemből ugyan inni fogtok, de
hogy jobbomra vagy balomra üljetek, azt nem én döntöm
el, mert azoknak jár, akiknek Atyám készítette."
- Ennek hallatára a többi tíz megneheztelt a két testvérre.
- Jézus ezért magához hívta őket és így szólt hozzájuk:
"Tudjátok, hogy azok, akiket a világ urainak tartanak,
zsarnokoskodnak a népeken, a hatalmasok pedig önkényüket
éreztetik velük.
- Köztetek azonban ne így legyen,
- hanem, aki
nagyobb akar lenni, legyen szolgátok, és aki első akar lenni,
legyen cselédetek.
- Az Emberfia sem azért jött, hogy neki
szolgáljanak, hanem hogy ő szolgáljon és váltságul odaadja életét
sokakért."
A jerikói vakok. Mikor elhagyták Jerikót, nagy tömeg
követte.
- Az útfélen két vak ült. Amikor meghallották, hogy
Jézus megy arra, kiáltozni kezdtek: "Uram, Dávid fia,
könyörülj rajtunk!"
- A nép csitította őket, hogy
hallgassanak.
- De ők annál jobban kiabáltak: "Uram, Dávid fia,
könyörülj rajtunk!"
- Jézus megállt, magához hívta őket és
megkérdezte: "Mit tegyek veletek?"
- "Uram, felelték, hogy
megnyíljék a szemünk." Jézus könyönyörületre indulva megérintette
szemüket. Azonnal visszanyerték látásukat és követték őt.
1-16. A példabeszéd azt tanítja, hogy az örök üdvösség az Isten ajándéka. Isten azoknak adja, akik keresztény hivatásukban mindvégig álhatatosan kitartanak, tekintet nélkül megtérésük idejére.
3. A tizenkétórás munkanapot négy háromórás szakaszra osztották. Az órák számát reggel hatkor kezdték. Három óra a mi reggel kilenc óránknak fele meg, hat óra délnek, stb...
17-19. Mk. 10,32-34; Lk. 18,31-34.
20-28. Mk. 10,35-45.
20. Zebedeus fiainak, az idősebb Jakab és jános apostolnak anyját Szaloménak hívták.
21. Az asszony azt hitte, hogy Jézus hamarosan megalapítja a zsidó reményeknek megfelelő földi Messiási-országot, azért kéri a két első helyet fiai számára.
22. Valakivel egy kehelyből inni azt jelent: sorsában osztozni.