10. Fejezet (Szent Márk)
Jézus működése Júdeában és Jeruzsálemben
Út Jeruzsálem felé
- A házasság felbonthatatlansága. Útra kelve a Jordán
túlsó partján Júdea vidékére tartott. Ismét nagy tömeg
gyűlt köréje. Szokott módján tanította őket.
- Akkor a
farizeusok ezzel a kérdéssel léptek hozzá: "Szabad-e a
férfinak elbocsátania feleségét?" Próbára akarták ugyanis
tenni.
- Ő azonban megkérdezte: "Mózes mit parancsolt
nektek?"
"Mózes megengedte a válólevéllel történő
elbocsátást", válaszolták.
- Jézus erre kijelentette: "Mózes
keményszívűségtek miatt adta ezt az engedményt.
Kezdetben, a teremtéskor Isten férfinak és nőnek teremtette
őket.
- Az ember ezért elhagyta atyját és anyját, feleségéhez
csatlakozik s a kettő egy test lesz.
Úgyhogy már nem
ketten vannak, hanem csak egy test.
- Amit tehát Isten
egybekötött, ember szét ne válassza."
- Otthon tanítványai
ismét érdeklődtek e dolog felől.
Ő megmagyarázta nekik:
"Aki elbocsátja feleségét és mást vesz el, házasságtöréssel
vét ellene.
- Ha pedig a nő hagyja el férjét és máshoz megy,
szintén házsasságtörést követ el."
- Jézus és a gyermekek. Akkor gyermekeket hoztak
hozzá, hogy rájuk tegye a kezét. De a tanítványok
elutasították őket.
Amikor Jézus ezt látta, megneheztelt
rájuk és így szólt: "Hagyjátok, hadd jöjjenek hozzám a
gyermekek és ne tartsátok vissza őket, mert ilyeneké az Isten
országa.
- Bizony mondom nektek, aki az Isten országát
nem úgy fogadja, mint a gyermek, nem megy be oda."
- Azután ölébe vette őket és rájuk téve kezét megáldotta őket.
- A gazdag ifjú. Amikor kilépett az utcára, odafutott
hozzá valaki és térdre borulva megkérdezte tőle: "Jó
Mester, mit kell tennem, hogy elnyerjem az örök életet?"
"Miért mondasz engem jónak? - válaszolta Jézus.
Senki sem jó, csak egyedül az Isten.
- Ismered a parancsokat:
ne ölj, ne paráználkodjál, ne lopj, hamisan ne tanúskodjál,
ne csalj, atyádat és anyádat tiszteld."
- Erre ő kijelentette:
"Mester, ezt mind megtartottam gyermekkorom óta."
Jézus rátekintett, megszerette őt és így szólt hozzá:
"Valami még hiányzik neked: menj, add el, amid van, és árát
oszd szét a szegények közt, így kincsed lesz a mennyben.
Aztán jöjj, és a keresztet magadra véve kövess engem."
- E
szavak hallatára elszomorodott és leverten távozott, mert
nagy vagyona volt.
- A gazdagság veszélyei. Jézus erre körülnézett, majd
ezekkel a szavakkal fordult tanítványaihoz: "Milyen
nehezen jut be a gazdag Isten országába!"
- A
tanítványok megütköztek szavain. Jézus azonban megismételte:
"Fiaim, bizony nehéz a vagyonban bízóknak bejutni Isten
országába.
Könnyebb a tevének átmenni a tű fokán, mint
a gazdagnak az Isten országába jutni."
- Azok még jobban
megrökönyödtek és azt kérdezték egymástól: "Hát akkor
ki üdvözülhet?"
- Jézus rájuk tekintett és így szólt:
"Embernek ez lehetetlen, de nem az Istennek, mert Istennek
minden lehetséges."
- Az önkéntes szegénység jutalma. Akkor Péter vette
át a szót: "Nézd, mi mindenünket elhagytuk és
követtünk téged."
- Jézus így válaszolt: "Bizony mondom
nektek: Senki sem hagyja el otthonát, testvéreit, nővéreit,
anyját, atyját, gyermekeit, vagy földjét értem és az
evangéliumért,
hogy százannyit ne kapna: már most ezen a
világon - bár üldözések közt - otthont, testvért, nővért,
anyát, gyermeket és földet, a másvilágon pedig az örök
életet.
- Sokan lesznek elsőkből utolsók és utolsókból elsők."
- Jézus harmadszor jövendöli meg szenvedését.
Éppen útban voltak Jeruzsálem felé. Jézus előttük ment.
Ez aggodalommal töltötte el őket és csak félve követték.
Ekkor ismét magához hívta a tizenkettőt és megmondta
nekik, hogy mi vár rá:
- "Most fölmegyünk Jeruzsálembe.
Ott az Emberfiát a főpapok és az írástudók (és a vének)
kezére adják.
- Azok halálra ítélik és kiszolgáltatják a
pogányoknak, akik kigúnyolják, leköpdösik,
megostorozzák és megölik. De harmadnapra föltámad."
Zebedeus fiai. Akkor odalépett hozzá Jakab és János,
Zebedeus fiai. "Mester, kérték, szeretnénk, ha teljesítenéd
egy kérésünket."
- "Mit akartok tőlem?"
- kérdezte.
Azok
megmondták: "Tedd meg nekünk, hogy egyikünk jobbodon,
másikunk balodon üljön dicsőségedben."
Jézus így válaszolt:
"Nem tudjátok mit kértek. Készek vagytok arra, hogy
igyatok abból a kehelyből, melyből én iszom? Vagy arra,
hogy megkeresztelkedjetek azzal a keresztséggel
mellyel én megkeresztelkedem?"
- "Készek vagyunk" - felelték.
Jézus erre így szólt hozzájuk: "Abból a kehelyből ugyan,
amelyből én iszom, ti is inni fogtok, és azzal a
keresztséggel, amellyel én megkeresztelkedem, ti is meg fogtok
keresztelkedni,
de hogy jobbomra vagy balomra üljetek, azt
nem én döntöm el, mert ez azoknak jár, akiknek készült."
- Ennek hallatára a többi tíz megneheztelt Jakabra és
Jánosra.
- Jézus ezért magához hívta őket és így szólt
hozzájuk: "Tudjátok, hogy azok, akiket a világ urainak
tartanak, zsarnokoskodnak a népeken, a hatalmasok pedig
önkényüket éreztetik velük.
- Köztetek azonban ne így
legyen, hanem aki nagyobb akar lenni, legyen szolgátok,
- és aki első akar lenni, legyen mindenkinek a cselédje.
- Az
Emberfia sem azért jött, hogy neki szolgáljanak, hanem,
hogy ő szolgáljon és váltságul odaadja életét sokakért."
A jerikói vak. Közben Jerikóba érkeztek. Jerikót
tanítványai és nagy tömeg kíséretében hagyta el. Útjuk
mentén egy vak koldus, Bartimeus, Timeus fia üldögélt.
Amikor meghallotta, hogy a názáreti Jézus jön arra,
kiáltozni kezdett: "Jézus, Dávid fia, könyörülj rajtam!"
- Sokan
csitították, hogy hallgasson el. Ő azonban annál jobban
kiabált: "Dávid fia, könyörülj rajtam!"
- Jézus erre megállt:
"Hívjátok ide", mondta. Azok odaszóltak a vaknak:
"Bátorság, kelj föl, téged hív."
- Erre ledobta köpenyét,
felugrott és odasietett Jézushoz.
- Jézus megkérdezte tőle: "Mit
tegyek veled?" "Mester, kérte a vak, azt, hogy lássak."
- Jézus így szólt hozzá: "Menj, hited meggyógyított téged."
Azonnal visszanyerte látását és csatlakozott hozzá az
útján.
1-12: Mt. 19,1-9.
4.
MTörv. 24,1.
6-7.
Ter. 1,27;
Ter. 2,24.
8.
Mt. 19,6
11.
Mt. 19,9
Lk. 16,18
13-16: Mt. 19,13-15; Lk. 18,15-17.
14.
Mt. 19,14
17-22: Mt. 19,16-22; Lk. 18,18-23.
18. Jézus Isten tökéletes és végtelen jóságának tudatára akarta ébreszteni az ifjút, aki csak emberi értelemben mondta őt jónak.
21.
Mt. 19,21
23-31: Mt. 19,23-29; Lk. 18,24-30.
25.
Mt. 19,24
30. A pusztán földi kapcsolatok helyett új, lelki kapcsolatba lép Krisztus többi tanítványával és jutalma már itt a földön a jóknak feléje sugárzó szeretete, a túlvilágon pedig az örök boldogság.
32-34: Mt. 20,17-19; Lk. 18,31-34.
35-45. Mt. 20,20-28.
37. A dicsőséges messiási országban.
Mt. 20,21
38. Valakivel egy kehelyből inni annyi mint sorsában osztozni. --A keresztség vízbemerítése a szenvedésben való elmerülést jelképezi.
40. Mt. 20,23. szerint: ,,akinek Atyám készítette".
46-52: Mt. 20,29-34; Mt. 18,35-43.
46. Mt. 20,29. két vakot említ. Márk és Lukács csak azt említi, aki Jézussal beszélt, és akit az első keresztények ismertek.
47.
Mt. 20,30