13. Fejezet (Szent János)
Jézus szenvedése, halála, és feltámadása
- A lábmosás. Közel volt már húsvét ünnepe. Jézus tudta, hogy eljött az óra, amikor a
világból vissza kell térnie az Atyához. Ekkor adta övéinek, akiket szeretett és a világban hagyott,
szeretetének legnagyobb jelét.
- A vacsora alkalmával történt. Az ördög már szívébe karióti Júdásnak, Simon fiának, hogy
árulja el őt.
- Jézus tudta, hogy mindent kezébe adott az Atya, és hogy Istentől jött és Istenhez
megy,
- Mégis felkelt a vacsorától, levetette felsőruháját, fogott egy kendőt és maga elé kötötte.
- Aztán vizet öntött egy mosdótálba és mosni kezdte tanítványainak lábát, majd a derekára
kötött kendővel megtörölte.
- Mikor Simon Péterhez ért, Péter tiltakozott: "Uram, te akarod
megmosni az én lábamat?"
- Jézus így felelt: "Most nem érted, amit teszek, de később majd
megérted."
- De Péter még jobban tiltakozott: "Az én lábamat meg nem mosod soha!" "Ha meg
nem moslak, felelte Jézus, nem vagy közösségben velem."
- "Uram, kiáltott Péter, akkor ne
csak lábamat, hanem kezemet és fejemet is."
- Jézus így szólt: "Aki megfürdött, annak csak
lábát kell megmosni, akkor egészen tiszta lesz. Ti tiszták vagytok, de nem mindnyájan."
- Tudta ugyanis, ki árulja el, ezért mondta: "Nem vagytok tiszták mindnyájan."
- A lábmosás tanulsága. Miután megmosta lábukat, felvette felsőruháját és újra leült.
- Aztán
így szólt: "Megértettétek, mit tettem veletek? Ti Mesternek és Úrnak hívtok engem. Jól teszitek:
az vagyok.
Ha tehát én, az Ur és Mester, megmostam lábatokat, nektek is mosnotok kell
egymás lábát.
- Példát adtam nektek: Amint én tettem veletek, ti is úgy tegyetek.
- Bizony,
bizony mondom nektek: Nem nagyobb a szolga uránál, sem a küldött kűldőjénél.
- Boldogok
vagytok, ha megértitek ezt és így tesztek.
Nem mindnyájatokról mondom ezt: ismerem
azokat, akiket választottam. De be kell teljesednie az Írásnak:
"Ki megosztotta kenyerem,
Sarkát emelte ellenem."
- Előre megmondom, mielőtt megtörténnék, hogy amikor megtörténik, higgyétek, hogy rólam
van szó.
- Bizony, bizony mondon nektek: Aki befogadja, akit küldök, engem fogad be, aki
engem fogad be, azt fogadja be, aki küldött engem."
Az áruló távozik. E szavak után Jézus mélyen megrendült lelkében, és kijelentette: "Bizony,
bizony mondom nektek: Közületek egy elárul engem."
- A tanítványok erre összenéztek, mert
nem tudták, hogy melyikükről mondja.
Tanítványai közül egyik, akit szeretett Jézus, ott
nyugodott Jézus keblén
- Simon Péter intett neki és kérte: "Kérdezd meg, kiről beszél?"
- Az
Jézus keblére hajolt és megkérdezte: "Uram, ki az?"
Jézus így felelt: "Az, akinek a bemártott
falatot adom." Ezzel bemártotta a falatot és karióti Júdásnak, Simon fiának nyujtotta.
- A falat
után mindjárt belé szállt a sátán. Jézus csak ennyit mondott: "Tedd meg hamarosan, amit tenni
akarsz!"
- Az asztaltársak közül senki nem értette, miért mondta ezt neki.
- Mivel Júdásnál volt a
pénz, némelyik azt gondolta, hogy Jézus megbízta: "Vedd meg az ünnepre, ami szükséges,"
vagypedig, hogy adjon valamit a szegényeknek.
- Miután átvette a falatot, azonnal kiment.
Éjszaka volt.
Az új parancsolat. Miután kiment, Jézus így szólt: "Most dicsőült meg az Emberfia, és
benne megdicsőült az Isten.
- Ha benne megdicsőült az Isten, Isten is meg fogja őt dicsőíteni
önmagában, sőt hamarosan megdicsőíti.
- Gyermekeim, már csak rövid ideig vagyok veletek.
Keresni fogtok, de amint a zsidóknak mondtam, most nektek is mondom: Ahová én megyek, oda
ti nem jöhettek.
- Új parancsot adok nektek: Szeressétek egymást! Amint én szerettelek titeket,
úgy szeressétek egymást ti is.
- Arról ismerje meg mindenki, hogy tanítványaim vagytok, hogy
szeretettel vagytok egymás iránt."
Péter tagadásának megjövendölése. Simon Péter megkérdezte: "Uram, hová mégy?"
"Ahová én megyek, felelte Jézus, oda most nem jöhetsz velem, de később majd követni fogsz."
- Péter fogadkozott: "Miért nem mehetek most veled? Életemet adom érted."
- Jézus így
válaszolt: "Életedet adod értem? Bizony, bizony mondom neked: Mire a kakas megszólal,
háromszor tagadsz meg engem."
14-15. Jézus példájával az alázatosság és a felebaráti szeretet gyakorlására buzdítja tanítványait.
18. Az Úr nem mondja boldognak minden apostolát, mert ismerte Júdást. Az idézet:
Zsolt. 40,10.
21-30. Mt. 26,21-25; Mk. 14,18-21; Lk. 22,21-23.
23. Ezzel a megjegyzéssel: akit szeretett Jézus, Szent Jánoz apostol önmagát jelzi.
26. A beszélgetés halkan folyt le, anélkül, hogy a többi apostol hallotta volna.
31. Júdás árulásával megkezdődik Jézus szenvedése, mely az Atyát és magát Jézust is dicsőíti.
36-38. Mt. 26,33-35; Mk. 14,29-31; Lk. 22,31-34.
36. Célzás Péter vértanuságára.