5. Fejezet (Szent Lukács)
A csodálatos halfogás. Mikor egyszer Genezáret
tavának partján állt, odasereglett hozzá a nép, hogy Isten
igéjét hallgassa.
- Látta, hogy a tó szélén két bárka vesztegel.
A halászok kiszálltak és hálóikat mosogatták.
- Beszállt az
egyik bárkába, amely Simoné volt, és kérte, hogy lökje el
kissé a parttól. Aztán leült és a bárkából tanította a
sokaságot.
- Mikor befejezte tanítását, így szólt Simonhoz: "Evezz
a mélyre és vessétek ki fogásra a hálót."
- "Mester, válaszolta
Simon, egész éjszaka fáradoztunk, de semmit sem fogtunk.
A te szavadra azonban kivetem a hálót."
- Meg is tették,
és akkora tömeg halat fogtak, hogy a háló szakadozni
kezdett.
- Intettek a másik bárkában lévő társaiknak, hogy
jöjjenek segítségükre. Azok oda is jöttek s úgy megtöltötték
mindkét bárkát, hogy majdnem elmerültek.
- Ennek láttára Simon
Péter Jézus lábához vetette magát és e szavakra fakadt:
"Uram, menj el tőlem, mert bűnös ember vagyok!"
- A
sikeres halfogás miatt ugyanis félelem szállta meg őt és a
többi vele lévőt,
- köztük Jakabot és Jánost, Zebedeus fiait
is, akik Simon társai voltak. De Jézus bátorította Simont:
"Ne félj! Ezentúl emberhalász leszel."
Azok szárazra
vonták a bárkákat és, elhagyva mindenüket, nyomába
szegődtek.
Jézus meggyógyít egy leprást. Mikor később egy
városban tartózkodott, talált ott egy leprával borított
férfit. Mihelyt meglátta Jézust, arcra borult előtte és kérlelte:
"Uram ha akarod, megtisztíthatsz engem."
- Ő feléje
nyújtotta a kezét, megérintette és így szólt hozzá: "Akarom,
tisztulj meg!" Erre azonnal elhagyta őt a lepra.
- Meghagyta
neki, hogy senkinek se szóljon. "Menj inkább, mondta,
mutasd meg magadat a papnak és ajánld föl tisztulásodért az
áldozatot, amint Mózes rendelte, bizonyságul nekik."
- Híre mégis
egyre jobban elterjedt. A nép nagy tömegben tódult hozzá,
hogy hallgassa és betegségeiből gyógyulást nyerjen.
- Ő azonban
inkább magányos helyekre vonult vissza, hogy imádkozzék.
Jézus meggyógyít egy bénát. Amikor egyik nap
tanított, farizeusok és törvénytudók is ültek ott, akik Galilea
és Júdea különböző falvaiból és Jeruzsálemből jöttek.
Az Úr ereje akkor arra indította, hogy gyógyítson.
- Néhány
férfi egy béna embert hozott hordágyon. Be akarták vinni,
hogy eléje tegyék.
- Mivel a tömeg miatt nem találtak helyet,
ahol bevihették volna, fölmentek a tetőre és a cserepeken
át lebocsátották ágyastul a középre, Jézus elé.
- Hitük
láttára Jézus így szólt: "Ember, bocsánatot nyertek bűneid."
Erre az írástudók és farizeusok azt gondolták magukban:
"Ki ez, hogy így mer káromkodni? Ki bocsáthatja meg a
bűnöket? Nem egyedül az Isten?"
- De Jézus gondolataikba
látva megszólalt: "Miért gondolkodtok így magatokban?
- Mi könnyebb, ha azt mondom: bocsánatot nyertek bűneid?
- vagy, ha azt: kelj föl és járj?
Tudjátok meg tehát, hogy
az Emberfiának van hatalma a földön a bűnök
megbocsátására." Ezzel a bénához fordult: "Mondom neked,
kelj föl, fogd meg az ágyadat és menj haza."
- Az szemük
láttára tüstént fölkelt, fogta ágyát, amin feküdt, és Istent
magasztalva hazament.
- Erre valamennyien szinte magukon
kívül dicsőíteni kezdték Istent, és félelemmel eltelve
mondogatták: "Csodadolgokat láttunk ma!"
Lévi meghívása. Ezután kiment. Odakinn látott egy
Lévi nevű vámost a vámnál. "Kövess engem!" - szólította
meg.
- Az fölkelt és mindenét elhagyva csatlakozott hozzá.
Lévi otthon nagy lakomát adott tiszteletére. Sok vámos
és más ember telepedett asztalhoz vele.
- A farizeusok és
írástudók zúgolódtak emiatt. "Miért esztek-isztok
vámosokkal és bűnösökkel?"
- kérdezték tanítványaitól.
- Jézus
felelt meg nekik: "Nem az egészségeseknek kell az orvos,
hanem a betegeknek.
- Nem azért jöttem, hogy az igazakat
hívjam, hanem a bűnösöket, hogy megtérjenek."
Jézus tanítványai és a böjt. Akkor szemére vetették:
"János tanítványai gyakran böjtölnek és imádkoznak, a
farizeusok tanítványai is, de a tieid csak esznek-isznak."
Jézus így felelt: "Csak nem foghatjátok böjtre a
násznépet, amíg vele a vőlegény?
- Eljön majd a nap, amikor
elviszik a vőlegényt: attól a naptól fogva majd böjtölnek."
Példabeszédet is mondott nekik: "Senki sem hasít új
ruhából foltot, hogy ócska ruhára tegye, különben az újat is
elszakítja és az ócskához sem illik az új folt.
- Senki sem
tölti az új bort régi tömlőkbe, különben az új bor
kiszakítja a tömlőket, kifolyik, és a tömlők is tönkremennek.
- Az új bor új tömlőbe való (akkor mindkettő megmarad).
- Aki óbort iszik, nem kívánja az újat. Azt mondja: jobb
az ó."
1-11. Mt. 4,18-22; Mk. 1,16-20.
11. Mivel már előbb fölismerték Jézusban a Messiást (Jn. 1,37-41), érthető, hogy a csoda láttára azonnal csatlakoztak hozzá.
12-16. Mt. 8,1-4; Mk. 1,40-45. Lásd
Mt. 8,2-4 jegyzet.
17-26. Mt. 9,1-8; Mk. 2,1-12.
21. Mt. 9,3.
24. Az Emberfiáról lásd
Mt. 8,20 jegyzet.
27-32. Mt. 9,9-13; Mk. 2,13-17.
27. Lévi szent Máté apostol és evangelista. Két neve volt, mint sok más zsidónak.
29. A vámosokról lásd
Mt. 9,10 jegyzet.
33-39. Mt. 9,14-17; Mk. 2,18-22.
34-35. Lásd
Mt. 9,15 jegyzet.
36-38. Lásd
Mt. 9,16-17 jegyzet.