23. Fejezet (Szent Máté)
Jaj nektek, farizeusok! Akkor Jézus e szavakkal
fordult a néphez és tanítványaihoz:
"Az írástudók és a
farizeusok Mózes tanítószékében ülnek.
- Tartsátok és tegyétek
meg tehát mindazt, amit mondanak, de tetteiket ne
kövessétek, mert mondják ugyan, de nem teszik.
Elviselhetetlen nehéz terhet rónak és raknak az emberek vállára,
de maguk ujjal sem hajlandók mozdítani rajta.
Minden
tettükkel arra törekszenek, hogy föltűnjenek az emberek
előtt. Szélesre szabják imaszíjukat és hosszabbra eresztik
köntösük bojtjait.
- Szívesen foglalják el a főhelyeket a
lakomákon és az első székeket a zsinagógákban,
és szeretik,
ha nyilvános tereken köszöntik és rabbinak szólítják őket
az emberek.
Ti ne hívassátok magatokat rabbinak, mert
egy a ti mesteretek, ti pedig mindnyájan testvérek
vagytok.
- Atyának se szólítsatok senkit a földön, mert egy a ti
Atyátok, a mennyei.
- Tanítónak se hívassátok magatokat,
mert egy a ti tanítótok, a Krisztus.
- A legnagyobb köztetek
legyen a szolgátok.
- Aki fölmagasztalja magát, azt
megalázzák, aki pedig megalázza magát, azt fölmagasztalják.
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Bezárjátok a mennyek országát az emberek előtt. Magatok
nem mentek be, s az oda igyekvőket sem hagyjátok bejutni.
- (Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Nagyokat imádkozva fölélitek az özvegyek házait. Ezért
súlyosabb ítélet vár rátok.)
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Tengert és szárazföldet bejártok, hogy csak egy embert is
zsidóvá tegyetek, s ha azzá lett, a kárhozat fiává teszitek,
kétszerte inkább magatoknál.
- Jaj nektek, vak vezetők! Azt mondjátok: ha valaki a
templomra esküszik, nem érvényes, de ha a templom
aranyára esküszik, az kötelezi.
- Esztelenek és vakok! Hát mi
több, az arany-e vagy a templom, mely megszenteli az
aranyat?
- Továbbá: ha valaki az oltárra esküszik, az nem
érvényes, de ha a rajta lévő áldozati ajándékra esküszik,
az kötelezi.
- Ti vakok! Hát mi több, az ajándék-e, vagy
az oltár, mely megszenteli az ajándékot?
- Aki tehát az
oltárra esküszik, esküszik rá és mindarra, ami rajta van.
- Aki a templomra esküszik, esküszik rá és a benne lakóra.
- Aki az égre esküszik, az Isten trónjára esküszik és magára
a trónon ülőre.
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Tizedet adtok mentából, ánizsból és köményből, de
elhanyagoljátok, ami fontosabb a törvényben: az
igazságosságot, az irgalmasságot és a hűséget. Ezt meg kell tenni,
azt nem szabad elhagyni.
- Ti vak vezetők! Kiszűritek a
szúnyogot, a tevét meg lenyelitek.
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Tisztára mossátok a pohár és a tál külsejét, de belül rablott
holmival és szennyel vannak tele.
- Te vak farizeus! Tisztítsd ki
előbb a pohár és a tál belsejét, akkor majd külseje is tiszta lesz.
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
Fehérre meszelt sírokhoz hasonlíttok, amelyek kívülről
ékeseknek látszanak, de belül holtak csontjaival és
mindenféle undoksággal vannak tele.
- Így ti is kívülről
igazaknak látszotok az emberek szemében, de belül tele vagytok
képmutatással és gonoszsággal.
- Jaj nektek, írástudók és farizeusok, ti képmutatók!
A prófétáknak sírboltot építtek, az igazak síremlékeit
fölékesítitek
- és azt mondjátok: ha atyáink napjaiban
éltünk volna, nem lettünk volna bűnrészesek a próféták
vérében.
- Ezzel magatok is megvalljátok, hogy próféták
gyilkosainak fiai vagytok.
Töltsétek csak be ti is atyáitok
mértékét.
- Kígyók, viperák fajzata! Hogyan is kerülnétek el
a kárhoztató ítéletet?
Ezért küldök hozzátok prófétákat, bölcseket és
írástudókat. Némelyeket közülük megöltök és keresztre feszíttek,
másokat megostoroztok a zsinagógákban és városról
városra üldöztök.
Így rátok száll minden földön kiontott igaz
vér, az igaz Ábel vérétől, Zakariásnak, Barakiás fiának
véréig, akit megöltetek a templom és az oltár között.
- Bizony
mondom nektek: mindez eljön erre a nemzedékre.
- Jaj neked, Jeruzsálem! Jeruzsálem! Jeruzsálem! Te
megölöd a prófétákat, megkövezed a hozzád küldötteket!
Hányszor akartam egybegyűjteni fiaidat, mint ahogy
a tyúk szárnya alá gyűjti csibéit - de ti nem akartátok.
Meglátjátok, elhagyatott lesz házatok.
- Mondom nektek,
nem láttok engem mostantól mindaddig, amíg így nem
kiáltotok: Áldott, ki az Úr nevében jön!"
1-36. Mk. 12,30-40; Lk. 11,37-52; Lk. 20,45-47.
2. Mózes tanítószékében ülnek, mint törvényének tanítói és hivatalos magyarázói.
4. A mózesi törvényhez aprólékos és bonyolult szabályokat adnak.
5. A buzgó zsidók imádság közben homlokukra balkarjukra bőrszalagot tekernek, amelyre a törvény fontosabb parancsait írták (2Móz, 13,9-16). Felső ruhájuk négy szegletén bojtokat viseltek szintén azért, hogy Isten törvényére emlékeztessék őket
Szám. 15,38-40).
7. Rabbi jelentése Uram! Igy szólították a zsidók tanítóikat.
8-10. Jézus nem a címet, hanem a címkórságot itéli el.
32. Folytassátok és fejezzétek be atyáitok művét és bőnét a Messiásnak és apostolainak meggyilkolásával.
34. Izrael elutasító magatartása miatt a Messiás új tanítókat: apostolait kűldi a világba.
35.
Ter. 4,8;
2Krón. 24,20-22;
2Krón. 24,37-39; Lk. 13,34-35.
38. Mivel a zsidók elutasították a Messiást, Jeruzsálemnek pusztulás lesz a sorsa. A Messiás magára hagyja a zsidó népet, amíg a világ végén meg nem tér (Róm. 11,26-27; ApApCsel. 3,20) és meg nem ismétli azt az újongó kiáltást, amellyel jeruzsálemi bevonulásakor fogadta az Üdvözítőt.