28. Fejezet (Szent Máté)
Jézus föltámadása
Az asszonyok a sírnál. Szombat múltán, a hét első napjára
virradóra, elment Mária Magdolna és a másik Mária, hogy megnézze a
sírt.
- Akkor nagy földindulás támadt. Az Úr angyala leszállt az égből,
odament, elhengerítette a követ és ráült.
- Tekintete olyan volt, mint a villám és ruhája, mint a hó.
- Az őrök tőle való félelmükben halálra rémültek.
Az angyal így szólt az asszonyokhoz: "Ne féljetek! Tudom, Jézust
keresitek, akit keresztre feszítettek. Nincs itt. Föltámadt, amint
megmondta.
- Jöjjetek, nézzétek meg a helyet, ahol nyugodott (az Úr). Most
siessetek és vigyétek hírül tanítványainak:
- föltámadt halottaiból és előttetek megy Galileába. Ott majd
viszontlátjátok. Ezzel mindent elmondtam."
- Félelemmel, de még nagyobb örömmel eltelve gyorsan elhagyták a sírt és
siettek, hogy megvigyék a hírt a tanítványoknak.
- Egyszerre csak Jézus jött szembe velük és így köszöntötte őket: "Üdv
nektek!" Odafutottak és leborulva előtte átkarolták lábait. Jézus így
szólt:
"Ne féljetek! Menjetek, vigyétek hírül testvéreimnek, hogy térjenek vissza Galileába: ott majd viszontlátnak."
- Az őrök megvesztegetése. Míg ők úton voltak, az őrök közül
néhány a városba ment és jelentette a főpapoknak mindazt, ami történt.
- Ezek a vénekkel egybegyűlve tanácsot tartottak. Aztán sok pénzt adtak
a katonáknak és meghagyták nekik:
"Mondjátok: éjnek idején, amíg mi aludtunk, eljöttek tanítványai és
ellopták.
- Ha tudomást szerez róla a helytartó, mi majd megnyugtatjuk és
kimentünk titeket."
- Azok elfogadták a pénzt és úgy tettek, amint kioktatták őket. Ez a
szóbeszéd mind a mai napig el van terjedve a zsidók között.
Az apostolok küldetése. A tizenegy tanítvány elment Galileába
arra a helyre, ahova Jézus rendelte őket.
- Amint meglátták, leborultak előtte, bár néhányan előzőleg
kételkedtek. Jézus hozzájuk lépett és így szólt:
- "Én kaptam minden hatalmat mennyben és földön.
Menjetek tehát, tegyetek tanítványommá minden népet, kereszteljétek
meg őket az Atya és Fiú és Szentlélek nevében,
- és tanítsátok őket mindannak megtartására, amit parancsoltam
nektek. Íme én veletek vagyok a világ végéig."
1-10. Mk. 16,1-8; Lk. 24,1-11; Jn. 20,1-2; Jn. 20,11-18.
1. A másik Mária: Lásd
Mt. 27,61 jegyzet.
5. Lukács és János két angyalt említ, Máté és Márk csak azt, aki az asszonyokkal beszélt.
10. Testvéteimnek, a tanítványoknak.
13. Helyesen jegyzi meg szent Ágaston, hogy ha aludtak, mit láthattak? Ha pedig semmit sem láttak, hogyan lehetnek tanuk? Hozzátehetjuk: Ha látták, hogy ellopják, miért hagyták?
16-20. Mk. 16,14-18; Lk. 24,44-48.
16. Szent Máté a Lukács és János evangéliumában leírt többi megjelenést nem említi. Lukács részletesen elmondja az emmauszi tanítványoknak történt megjelenést (Lk. 24,13-35), amit kálönben Márk is említ két versben (Mk. 16,12-13). Lukács (Lk. 24,36-43) és János (Jn. 20,19-23) ezenkívül leírja Jézus megjelenését a tizenegy apostolnak, János pedig (Jn. 21,1-21) a Tibériás tavánál történt halfogást és a főhatalom átadását szent Péternek.
19-20. Jézus a teljes isteni hatalom birtokában küldi apostolait a föld minden népéhez. Feladatuk az, hogy Jézus tanításának hirdetésével és a keresztség szentségének kiszolgáltatásával az Úr tanítványávaá tegyék az embereket. Az emberi erőt meghaladó feladat megvalósítására isteni segítséget és támogatást igér az apostoloknak és utódaiknak, az emberi történelem végéig.