8. Fejezet (Szent Márk)
- A második kenyérszaporítás. Abban az időben ismét
nagy tömeg vette körül. Mivel nem volt mit enniük,
magához hívta tanítványait és így szólt hozzájuk:
- "Sajnálom
a népet. Már harmadnapja kitartanak velem és nincs mit
enniük.
- Ha étlen küldöm haza őket, kidőlnek az úton, mert
néhányan messziről jöttek."
- Tanítványai erre
megjegyezték: "Honnan veszünk itt a pusztában annyi kenyeret,
hogy mind ellássuk ezeket?"
- Ő megkérdezte tőlük: "Hány
kenyeretek van?" "Hét", felelték.
- Erre meghagyta a
népnek, hogy telepedjék le a földre. Aztán fogta a hét
kenyeret, hálát adott, megtörte és odaadta tanítványainak, hogy
osszák szét. Szét is osztották a népnek.
- Volt néhány apróbb
haluk is. Azokat is megáldotta és szétosztotta.
- Miután
ettek és jóllaktak, hétkosárnyi kenyérmaradékot szedtek össze.
- Mintegy négyezren voltak (akik ettek). Azután hazaküldte
őket
és tanítványaival bárkába szállva Dalmanuta vidékére ment.
- Égi jel. Ott farizeusok jöttek hozzá és vitatkozni
kezdtek vele. Égi jelet kértek tőle, hogy próbára tegyék.
- Ő
lelke mélyéből fölsóhajtva így szólt: "Minek kér jelet ez
a nemzedék? Bizony mondom nektek, ez a nemzedék nem
kap semmiféle jelet."
- Ezzel otthagyta őket, ismét bárkába
szállt és átkelt a túlsó partra.
- A farizeusok kovásza. A tanítványok elfelejtettek
kenyeret hozni magukkal. Csak egyetlenegy kenyér volt
a bárkában.
Jézus lelkükre kötötte: "Vigyázzatok,
óvakodjatok a farizeusok és Heródes kovászától."
- Azok
egymás közt arról beszéltek, hogy nem hoztak magukkal
kenyeret.
- Jézus észrevette és így szólt: "Mit tanakodtok,
hogy nincs kenyeretek? Még mindig nem értitek és nem
fogtátok föl? Még mindig érzéketlen a szívetek?
- Szemetekkel nem láttok, fületekkel nem hallotok? Nem
emlékeztek arra,
- hogy mikor öt kenyeret törtem ötezer
embernek hány tele kosárnyi maradékot szedtetek össze?"
"Tizenkettőt", válaszolták.
- "És amikor hét kenyeret törtem
négyezer embernek, hány tele kosárnyi maradékot szedtetek
össze?" "Hetet", válaszolták.
- Erre hozzáfűzte: "Hát még
mindig nem értitek?"
- A betszaidai vak meggyógyítása. Közben
Betszaidába érkeztek. Ott egy vakot vezettek hozzá és kérték,
hogy érintse meg.
- Ő a vakot kézen fogva kivezette a
faluból. Ott nyállal megnedvesítette a szemét, rátette a kezét
és megkérdezte: "Látsz valamit?"
- Az fölnézett és így
szólt: "Látom az embereket, de úgy látom, mintha fák
járkálnának."
- Erre ismét a szemére tette kezét, mire az
tisztán kezdett látni és úgy meggyógyult, hogy távolról is
élesen látott mindent.
Aztán hazaküldte, de meghagyta
neki: "Ne beszélj róla a faluban."
Péter vallomása. Jézus elindult tanítványaival a Fülöp
Cézáreája környékén fekvő falvakba. Útközben
megkérdezte tanítványait: "Kinek tartanak engem az emberek?"
- Azok így válaszoltak: "Van aki keresztelő Jánosnak, van
aki Illésnek van aki valamelyik prófétának."
- Ő tovább
kérdezte: "Hát ti kinek tartotok engem?" Mire Péter így
válaszolt: "Te vagy a Messiás."
Akkor lelkükre kötötte,
hogy ezt senkinek se mondják el róla.
Jézus megjövendöli szenvedését. Ettől fogva arra
kezdte oktatni őket, hogy az Emberfiának sokat kell
szenvednie, a vének, főpapok és írástudók elvetik és megölik,
de harmadnapra föltámad.
- Egész nyíltan beszélt
minderről. Péter ekkor félrehívta és szemrehányást tett neki.
De
ő hátrafordult, tanítványaira nézett és így korholta
Pétert: "Takarodj előlem, sátán! Emberi módon és nem Isten
tervei szerint gondolkodol."
- Jézus követése. Ezután magához hívta tanítványaival
együtt a népet és így szólt hozzájuk: "Ha valaki utánam
akar jönni, tagadja meg magát, vegye föl keresztjét és
kövessen engem.
Aki meg akarja menteni életét, elveszíti azt,
de aki érettem és az evangéliumért elveszíti életét,
megmenti azt.
- Mit ér az embernek, ha az egész világot
megnyeri, lelke azonban kárt szenved?
- Mit is adhatna az ember
lelkéért cserébe?
Aki szégyell engem és az én szavaimat e
hűtlen, bűnös nemzedék előtt, azt az Emberfia is szégyellni
fogja, amikor majd eljön Atyja dicsőségében a szent
Angyalokkal."
1-10: Mt. 15,32-39.
10. Dalmanuta Magadán vidékén fekvő falu.
Mt. 15,39
11-13: Mt. 16,1-4; Lk. 12,54-56.
14-21: Mt. 16,5-12.
15. A kovász Máté szerint (Mt. 16,12) a farizeusok és szadduceusok jótettekben meg nem valósuló tanítása, Lukács szerint (Lk. 12,1) pedig a farizeusok rosszpéldát adó képmutatása.
26. A Vulgáta szerint: "Menj haza, de ha a faluba érsz, senkinek se szólj róla."
27-30: Mt. 16,13-20; Lk. 9,18-21.
27. Fülöp Cezáreája:
Mt. 16,13
30. A tilalomra vonatkozóan lásd
Mt. 16,20
31-33: Mt. 16,21-23; Lk. 9,22.
31.
Mt. 16,21
33.
Mt. 16,23
34-9,1: Mt. 16,24-28; Lk. 9,23-27.
35.
Mt. 10,39
38. Amikor eljön az ítélet napján.