13. Fejezet (Szent Máté)
Példabeszéd a megvetőről. Egy nap Jézus elment hazulról és leült
a tó partján.
- Nagy tömeg gyűlt köréje, ezért beszállt a bárkába és leült, a nép pedig
a parton maradt.
Ekkor példabeszédekben sok mindenre oktatta őket. Ezzel kezdte: "Kiment
a magvető vetni.
Mk. 4,1-20., Lk. 8,4-15.
- Amint vetett, némely szem az útfélre esett. Odaszálltak az (égi) madarak
és fölcsipegették.
- Némely meg köves helyre esett, ahol nem volt elég földje. Csakhamar kikelt,
mert nem jutott mélyen a földbe.
- Amikor a nap magasabbra hágott, megperzselődött, és gyökér híján elszáradt.
- Némely pedig tövisek közé hullott. Amint a tövisek felnőttek, elfojtották.
- A többi jó földbe hullott és termést hozott: egyik százszorosat, a másik
hatvanszorosat, némelyik meg harmincszorosat.
- Akinek füle van, hallja meg!"
- Mire valók a példabeszédek. Akkor odamentek hozzá tanítványai és
megkérdezték tőle: "Miért szólsz hozzájuk példabeszédekben?"
Ő így felelt: "Nektek jutott, hogy megértsétek a mennyek országának titkait,
nekik azonban nem.
Akinek ugyanis van, annak még adnak, hogy bővelkedjék, de akinek nincs, attól
még azt is elveszik, amije van.
- Azért szólok nekik példabeszédekben, mert szemük van, de nem hallanak és
nem értenek.
Beteljesedik rajtuk Izaiás próféta jövendölése:
Hallani fogtok, de nem érttek,
Nézni fogtok, de nem láttok.
- Megkérgesedett e népnek a szíve:
Fülükre nagyot hallanak
És behúnyják szemüket,
Hogy szemükkel ne lássanak
És ne halljanak fülükkel,
Szívükben értelem ne legyen és meg ne térjenek,
Hogy meggyógyítsam őket.
- Boldog a ti szemetek, mert lát, és a ti fületek, mert hall.
- Bizony mondom nektek, sok próféta és igaz ember kívánta látni, amit ti láttok,
de nem láthatta, és hallani, amit ti hallotok, de nem hallhatta.
- A magvetőről szóló példabeszéd magyarázata. Halljátok tehát a
magvetőről szóló példabeszédet.
- Amikor valaki meghallgatja Isten országának igéjét, de meg nem szívleli,
eljön a gonosz és elragadja, amit a szívébe vetettek. Ez az, akinél a mag
az útfélre esett.
- A köves talajra hullott meg az, aki meghallgatja az igét és szívesen be is
fogadja,
- de nem ver benne gyökeret, csak ideig-óráig tart. Mikor az ige miatt baj és
üldözés támad, csakhamar eltántorodik.
- A tövisek közé hullott pedig az, aki meghallgatja az igét, de a világi gondok
és a csalóka gazdagság elfojtják az igét és meddő marad.
- Végül a jó földbe hullott az, aki az igét meghallgatja, megszívleli és
termést is hoz: Egyik százszorosat, másik hatvanszorosat, némelyik meg
harmincszorosat."
Példabeszéd a konkolyról. Más példabeszédet is mondott nekik:
"Hasonlít a mennyek országa az olyan emberhez, aki jó magot vetett a
földjébe.
- Amikor mindenki aludt, jött ellensége, és konkolyt szórt a búza közé, aztán
eltávozott.
- Szárba szökött a vetés és kalászt hányt, de fölütötte fejét a konkoly is.
- Erre a szolgák elmentek a gazdához és megkérdezték: Uram, jó magot vetettél
szántóföldedbe? Honnan került belé a konkoly?
- Mire ő azt felelte: Ellenséges ember műve az. A szolgák tovább kérdezték:
Akarod, hogy kimenjünk és kigyomláljuk?
- Nem, válaszolta, hogy a konkolyt gyomlálva ki ne tépjétek vele együtt a
búzát is.
- Hagyjátok, hadd nőjjön föl mindkettő az aratásig. Aratáskor majd megmondom
az aratóknak: Előbb a konkolyt szedjétek össze és kössétek kévébe, hogy
tűzre kerüljön, a búzát pedig gyűjtsétek csűrömbe."
Példabeszéd a mustármagról és a kovászról. Egy másik példabeszédet is
mondott: "Hasonlít a mennyek országa a mustármaghoz, amelyet fog az ember
és szántóföldjébe vet.
Mk. 4,31., Lk. 13,19.
- Ez kisebb ugyan minden magnál, de amikor felnő, nagyobb minden veteménynél.
Sőt akkora fává nő, hogy az ég madarai rászállnak és ágai közt fészket
raknak."
- Ismét más példabeszédet is mondott: "Hasonlít a mennyek országa a kovászhoz,
amelyet fog az asszony és három véka lisztbe vegyít úgy, hogy az egész
megkovászosodik."
- Mindezt példabeszédekben mondta Jézus a népnek, példabeszéd nélkül nem szólt
hozzájuk.
Így beteljesedett a próféta jövendölése:
"Példabeszédre nyitom ajkamat:
Hirdetem, mi rejtve volt a világ teremtésétől fogva."
Zsolt. 77,2.
- A konkolyról szóló példabeszéd magyarázata. Akkor elbocsátotta a népet
és hazatért. Odamentek hozzá tanítványai és kérték: "Magyarázd meg nekünk a
szántóföldről és a konkolyról szóló példabeszédet."
- Így magyarázta meg nekik: "Aki a jó magot veti, az az Emberfia.
- A szántóföld, ez a világ. A jó mag, az ország fia, a konkoly pedig, a gonosz
fia.
- Az ellenség, aki ezt veti, az ördög. Az aratás a világ vége, az aratók pedig
az angyalok.
- Mint ahogy a konkolyt összeszedik és tűzben elégetik, úgy lesz a világ végén
is.
- Az emberfia elküldi angyalait. Azok összeszednek országában minden
gonosztettet és gonosztevőt,
- és tüzes kemencébe vetik őket. Ott sírás és fogcsikorgatás lesz.
- Akkor az igazak ragyognak majd, mint a nap, Atyjuk országában. Akinek füle
van, hallja meg.
Példabeszéd a kincsről, a gyöngykereskedőről és a hálóról. Hasonlít a
mennyek országa a szántóföldön elásott kincshez. Egy ember megtalálja a
kincset, de titokban tartja. Aztán nagy örömében fogja magát, eladja
mindenét, amije csak van, és megveszi a szántóföldet.
- Hasonlít a mennyek országa a kereskedőhöz is, aki igazgyöngyöt keres.
- Mikor aztán egy nagyon értékes igazgyöngyre talál, fogja magát, eladja
mindenét, amije csak van, és megveszi azt.
Végül hasonlít a mennyek országa a tengerbe vetett hálóhoz, mely mindenfajta
halat bekerít.
- Amikor megtelik, partra húzzák, nekiülnek és a javát edényekbe válogatják, a
hitványát pedig kiszórják.
- Így lesz a világ végén is: mennek az angyalok,
kiválasztják a gonoszakat az igazak közül és tüzes kemencébe vetik
őket.
- Ott sírás és fogcsikorgatás lesz.
- Megértettétek mindezt?" "Igenis", felelték.
- Erre ő így szólt: "Minden írástudó, aki jártas a mennyek országának
tanításában, hasonlít a családatyához, aki kincseiből újat és régit szed elő."
Jézus Názáretben. Mikor Jézus e példebeszédeket befejezte, eltávozott
onnan.
Mk. 6,1-6., Lk. 4,15-30.
- Visszament lakóhelyére és a helybelieket tanította a zsinagógában. Azok
meglepődve kérdezgették: "Honnan van ennek a bölcsessége és a csodatévő
ereje?
Nem az ács fia ez? Anyja nem Mária? Testvérei nem Jakab, József, Simon és
Júdás?
- És nővérei, ugye azok is itt élnek köztünk? Honnan vette hát mindezt?"
- - és megbotránkoztak benne. Jézus erre megjegyezte: "Sehol sincs a prófétának
kevesebb becsülete, mint saját hazájában és házában."
- Hitetlenségük miatt nem is művelt ott sok csodát.
1-23. Mk. 4,1-20; Lk. 8,4-15.
3. A példabeszéd az evangéliumok jellegzetes irodalmi műfaja. Többnyire költött, de az emberi életből vett elbeszélés, amely vallási vagy erkölcsi tanulságot rejt. A magvetőről szóló példabeszéd Isten igéjének sorsát szemlélteti a különböző emberi lelkekben.
11. A fogékonyság és jóakarat, Isten megvilágosító kegyelmével, megkönnyítette a tanítványoknak a példabeszédek megértését, a kevély, hitetlen zsidók előtt azonban Isten országának titkai rejtve maradtak.
12. Aki tud már valamennyit a mennyek országa titkaiból, készsége miatt gyarapodni fog ismeretében, a rosszindulatúakból azonban a csekély tudás is kiapad.
14-15.
Esa. 6,9-10. A megátalkodott elutasítja a kegyelem világosságát, s ezért vaksággal sújtja az Isten. Izaiás ezt a lelki folyamatot írja le erős kifejezésekkel.
24-30. E példabeszédben Jézus megmagyarázza apostolainak a rossz eredetét és értelmét Isten országában, az Anyaszentegyházban.
31-35. Mk. 4,31-34. LK.13,19-21.
31-33. A mustármagról szóló példabeszédben Jézus Isten országának a kibontakozását szemlélteti ebben a világban. A kezdet jelentéktelennek látszó, az eredmény minden várakozást felülmúló, világot átfogó intézmény. A kovászról szóló ezzel szemben Isten országának a világot szelemében és erkölcseiben átalakító erejét szemlélteti.
35.
Zsolt. 77,2.
44-46. E példabeszédek Isten országának páratlan értékét szemléltetik, érte minden áldozatot meg kell hozni.
47-50. Az igazak és bűnösöl szétválasztása a világ végén történik.
53-58. Mk. 6,1-6; Lk. 4,15-30.
55-56.
Mt. 12,46.